MAGIC BOX uvádí
POSLEDNÍ LOUPEŽ
Dobré ráno všem. Dálnice na Long Island na stupni číslo jedna,
Rooseveltova dálnice na stupni 2 až po Padesátou devátou ulici.
- Drobné si nechte. - Díky.
- Co si dáte? - Čtyři kapučína.
Čtyři kapučína. Trochu pohybu do toho.
- Prosím. - Děkuju.
- Dám si pauzu. - Nevíš, že tady kouřit nemůžeš?
Hej! Tady máte nazpátek!
A tohle hýbe světem.
Co jako?
Zlato.
- Já myslel, že láska. - Vlastně ano.
Láska.
Láska ke zlatu.
Počkat!
Díky Bohu, že jste tady. Musíte mi pomoct.
Na ulici něco vybouchlo. Prosím vás, zavolejte policii.
Jistě.
Jsem provařenej.
Osmnáct, třicet šest, sedm, křížek.
Co to děláš?
Najdi nahrávku z tý kamery!
Nech toho!
Dík.
Ahoj. Jak to šlo?
Úžasně.
- Kde jste to vzal? - Tady to máte, pane Freccio.
- Opravil jste to? - Ne. Udělal jsem nový.
- Vy jste hlavička. - Ale ne. - Tak jak jste na to přišel?
Představil jsem si chlápka chytřejšího než jsem já.
A pak jsem přemýšlel, co by udělal.
- Máte fajnovou loď. - Můžu vám takovou postavit.
- Jenže já bych chtěl tuhle. - To je moje loď.
Přineste zálohu a za rok a půl máte svou.
Tenhle rozhovor už nám vážně jde.
Jste chytrej, tak se dohodneme.
Prosím.
Co je to?
Otevřete to. To je vaše.
Šíp! Moje jméno znamená šíp.
- Já vím, řekl jste mi to. - Vypadá jako zlatý.
- Naleštil jsem ho. - Proč?
Chtěl jsem vám prodat loď.
Za pokus nic nedáte, co? Jenže já chci tuhle loď.
Když mi ji prodáte, přinesu vám prachy v obrovský tašce.
Můžete vzít peníze, svý děvče a odjet na nějakej ostrov.
- Sehnal byste tolik peněz? - Jen se nedělejte, víte, kdo jsem.
Prodáte mi loď a já vás vezmu pod křídlo. Tady je moje číslo.
To nemůžu, pane Freccio. Než dodělám vaši loď,
- můžete si kdykoli půjčit moji. - To děvče patří k výbavě?
Zavolejte a v pondělí může začít pět maníků stavět.
Kšefty začneme dělat...
...až mi budete chtít prodat svou loď.
- Rád bych mu tu loď postavil. - Jdi od toho.
Měli bychom začít nakládat.
- Máš mapy? - Jasně.
Proč je jich tolik?
Přece nechceš, aby někdo jen tak kouknul a věděl, kam jedeme.
- No nemám já štěstí? - Ty jsi přece jednička.
Býval jsem jednička. Teď vyberu peníze a končím.
- Protože tě viděli. - Je to správný skončit?
Když to řekneš, tak jo.
Co bych si bez tebe počal, holčičko.
Ještě že mě máš rád.
Tak jeď.
Jo.
Uvidíme se večer.
- Radši se drž ve stínu. - Tam budou hledat všichni.
- A kde je to nejbezpečnější? - Přece v plném slunci.
Krásné.
Vážně nádherné.
Nikdo nedokáže sehnat takový zboží jako ty.
Zboží sežene kdekdo. Ale nenechat se chytit je věc.
Když si to dobře naplánuješ, dostaneš ty největší diamanty.
- Ty už jsou přece pryč. - Vždyť to říkám.
To je synovec. Jimmy Silk.
Už je takovej.
Neumí pozdravit?
Třeba se zamyslel.
Nechceš něco?
Dáreček pro paničku?
- Co na tobě vůbec vidí? - Jsem hrozně flexibilní.
- To byl i Gumpy. - Já jsem ale hezčí.
Chcete odjet do Argentiny?
- Jak se máš, Bobby? - Tak, jak ty dovolíš.
Odjedeš na jih, koupíš si kokra. Můžeš na všechny vystrčit zadek.
Myslíš, že by to snesli?
Mám dobrou zprávu. Máme datum.
- Na tu švýcařinu. - Jsem provařenej.
Mají tvoji fotku s maskou na obličeji.
- Je to jako znamení. - Stejně je čas to zabalit.
Tak co tady máme?
- Stálo to víc, než jsem myslel. - A půlka jde na vás.
Řekl jsem ti, že nás čeká ta švýcařina?
Proč říká, že půlka jde na mě?
To se dá těžko zapomenout. My jsme to udělali.
Já se zadlužil, aby bylo po tvým.
Tak moment. Nechals nás tam jít a teď mi nechceš dát peníze?
- Kdyby to bylo jen na mně... - Jo, a kdyby to bylo jen na nás!
Musím chlapy zaplatit. Musím z města. Musím zmizet.
- Měls tu holku zastřelit. - Měls tam být. - Dej mi to.
Plán na tu švýcařinu je snadnej. Přímo čítankovej.
- Tak si ho dej do čítanky. - Já do čítanek nedělám.
Bohužel jsem zloděj, takže dělám tohle.
Dej mi náš podíl. A my tu švýcařinu uděláme.
Sám víš, že je to nesmysl, Joe. Chceš pryč. Takovej trouba nejsem.
Jak ti dám prachy, zmizíš. Ten další kšeft je připravenej.
Udělali jsme svý. Já a moji partneři.
Seru na tebe i na tvý partnery.
Já jsem tvůj partner. Potřebuješ mě.
- Zaplatil jsem to, jak jsi řekl. - Já mám taky svý výdaje. Auto.
- Padej zpátky do basy. - Neříkal jsem to? Micky!
- To snad ne. Zkus to znovu. - Jdi do hajzlu!
Chceš si hrát na bojovníky? Převlíknem se a budem si hrát?
Na to si chceš hrát?
Dej mi tu tašku, kurva!
- Můžu ti hádat z ruky. - Moment...
Zahoď to, nebo tě odprásknu.
Ta taška je prázdná, Bobby.
- Co? - Zahoď tu tašku, je prázdná.
Joe!
Chceš mě vojet a já ti mám nastavit zadek?
Kdybys počkal! Joe!
Joe!
Za všechny ty hračky dlužím svejm lidem.
Všechno, co jsi řekl. Auto, dvě auta, letadlo, vlak.
- Řekls, ať to nakoupím. - Co po mně chceš?
- Chci, abys udělal ten kšeft. - Podrazils mě a uděláš to zas.
Musím pryč. Moje fotka je na každým rohu.
Nemáš prachy, jseš švorc a navíc jseš provařenej.
Jak tě mám přesvědčit, abys ten kšeft udělal?
Heleďte, pan Bergman se na něco ptal. Slyšíte?
Strýc se vás na něco ptal.
- Seru na něj. - Jo? Jste jen poskok.
Jen poskok? No tak jsem.
Ptáš se, proč s ním vyjebem? Protože on právě vyjebal s náma.
- Pojď. - Stát. Zůstaňte stát!
- Je třeba vyčistit vzduch. - Stůjte!
Zdrž ho.
Panebože!
Pane, není vám něco?
Já ho neviděl!
Kristepane...
Jak je na tom?
Je to jeho silniční číslo.
Ten tvůj chlápek je dobrej.
Proto pro mě dělá.
Tohle projde všude.
Tak toho využij, Joe.
To bych musel být úplně na dně.
Zavolej mu.
- Potřebuju nějaký kapesný. - To by šlo.
A chci podíl z poslední akce pro svý chlapy. Dej mi to.
- Teď? - Máš to v kapse.
Vždycky jseš o kolo napřed. Jak to?
Jsem dobrej.
Plán zůstává. Zásilka dorazí čtrnáctýho.
Plán se mění. Rozdělíme se fifty fifty, na místě.
Platí.
- Jaký chystáš překvapení ty? - Půjde s váma do toho můj kluk.
- Chovat se teda rozhodně neumí. - Nikdo není dokonalý.
Tak jo.
Hele. Jestli jde o tvoji ženu, proč...
Počkej! Jestli jde o tvoji ženu, tak jdi do háje.
Nemáte moc náladu, co?
To teda ne. Nalejte mi.
- Už se to nese. - Máš o něco zájem?
Nemám čas.
- Nalejte mi. - Doufám, že nebudete řídit.
Doufám, že budu řídit a napálím to do nějakýho pilíře!
Prosím účet.
Tohle vám rozežere žaludek.
Jo, jenže já se musím napít.
- Panebože, tohle mi chybělo. - Co je? - Moje práce je v háji.
Viděla jste jeho odznak? Viděl mě pít. A jsem v práci.
To je konec toho vykutálenýho dne.
- To je Betty Croftová. - A co je s ní?
- Chlastá. - Ta že chlastá?
To si piš.
- K čemu ji potřebujeme? - Dostane nás dovnitř.
- Jak nás dostane dovnitř? - Postarej se o ty uniformy.
Nech je tak tři čtyři dny větrat, ať nesmrdí čistírnou.
Až pak budeme na tý dálnici...
- Nikdo to neslyší. - Nikdo neslyší, co neřekneš.
Budu tichoučkej jako mravenec, kterej chčije do bavlnky.
Ne.
Buď tichoučkej jako mravenec, kterýho to chcaní ani nenapadne.
Dobrý den. Chci nahlásit poruchu.
Mám od vás půjčený auto a potřebuju odtah.
To neříkejte!
Jo, dobře.
Jakej je tvůj kámoš?
Narodil se, trpěl, zemřel.
Dokáže to?
Tohle dělal, když jsi byl ještě na houbách.
To mě právě znervózňuje.
- Tak se zkus modlit. - Nejsem věřící. - To je škoda.
- Co tvoje noha? - V pohodě.
- Jak dlouho je s tou holkou? - Kterou myslíš? - Jeho ženu.
Jak dlouho se Čína jmenuje Čína.
Jo, jak dlouho se tak jmenuje? Víš to vůbec?
- Máš ty uniformy? - Mám.
Už jsem je vyvětral.
- Auta z půjčovny? - Jo.
Co tady máme?
Musím něco přepočítat.
- Musím začít od začátku. - Plán máme, tak proč...
Když to kiksne, rupnou někomu nervy a začne hledat.
Nechci, aby se střílelo. Chci mít alternativní plán.
Proč by něco mělo kiksnout?
- Měříš čas? - Jo.
Pouč mě. Proč by to mělo kiksnout? Je to hloupá otázka?
Zahnul jsi někdy holce? Nechals ji čekat, rozdal sis to s jinou?
Cože?
- Udělals to někdy? - Jo.
- Připravil sis pak výmluvu? - Jo.
Co když se nezeptala? Bylo to zbytečný alibi?
Zvládne to?
Stačí, když to zvládne do akce.
- Něco tu máme. - Couvá?
Už je tady.
- Nepřežeň to. - Budu se snažit.
Ne abys nastartoval. Je to běžná kontrola. Chlapi na silnici.
Nestartuj.
Dobrý ráno. Můžete mi ukázat nějakej průkaz?
Konečně jste tady! Měli jste tu být už před hodinou.
Vykašli se na to.
Jasně, o nic nejde. Jsme tady bez jakýkoli ochrany!
- S kým jste mluvil? - Proto jsem tak nasranej!
- Chápu. - Děláme přece pro město!
- S kým jste mluvil? - Nezlobte se, vy za to nemůžete.
Mluvil jste s Barracksem?
- Seber se. - Zvládne to?
- Vezmi desky a dělej, že píšeš. - Zvládne to?
Ten je tak klidnej, že když jde spát, počítaj si ovečky jeho.
- Musíte mi k tomu něco říct... - Už to vyřídíme. Díky.
Dělá jen svou práci.
To je fakt. Omlouvám se.
Hej! Koukej zaplout do auta!
Zalez zpátky!
Zůstaň v autě! Víte, ještě...
Dej tu bouchačku Pinkymu.
A ruce drž na volantu! Je to dobrý. Nech je tam.
Vyřídili jsme to. O nic nejde. Je to dobrý.
Mockrát děkuju. Mějte se.
Chucku! Telefon!
- Už musím. - To je pan Smith!
- Jo? - Díky, strážníku.
To je teda den... Jasně.
Jo.
Ty hajzle! To bylo fakt dobrý.
Ty chcípáku! Mohli jsme tady všichni zařvat!
- Viděl jsem toho poldu... - Hraješ si na kovboje?
- Řekni, proč ho neodprásknu? - Hlasoval bych pro.
Měl bych tě odprásknout jako psa. Chceš se prostřílet ke hvězdám?
- Chtěl jsem jen pomoct. - Nechci, abys něco dělal...
Ve městě se zbavíš auta.
- Já to udělám. - Ne, ty to uděláš.
To auto je plný informací o naší akci. Uděláš to ty, Pinky.
A teď koukej jet.
Hele, je to snadný. Má to pár částí. Seženeme odtahovku.
Seženeme zábrany.
Zvládnu to. Vím, co mám dělat.
Přesně. Nemůžete mě vyrazit.
Prosím vás, přece jsme se dohodli!
Proč bysme měli spoléhat na tebe? Mladej, blbej, nadrženej.
Nechal bys mě tam vykrvácet. "On je takovej pruďas!"
Auto bezpečnostní služby do garáže. Odjedeme odtahovkou.
Co je? Beze mě žádnej kšeft nemáte. Beze mě nemáte nic.
Chcete jet někam na jih, s pěknou ženskou, bez peněz?
Beze mě nemáte nic. Potřebujete ten kšeft! A mě.
- Nemůžeš ho na to vzít. - Ruply mi nervy, ale...
Nemůžeš ho na to vzít. Joe? Joe!
- Hele, můžete se zklidnit? - Co to do tebe vjelo?
Co to do mě vjelo? Chci si to všechno rozmyslet.
Joe...
Tak jo.
Potřebuju s tebou mluvit.
Joe?
- Co je, kruci? - Našli to auto.
- Jaký auto? - Tu dodávku. Poldové ji našli.
Cože? Jak ho mohli najít? Měl ses ho zbavit!
Zastavil jsem se u neteře.
- Otřels ho nejdřív? - Zastavil ses u neteře?
Otřels ho?
- Nechal jsem tam desky. - Co se stane s tím kšeftem?
- Nechals tam desky? - Bolela mě noha.
Pinky... V těch deskách je celej kšeft.
- Co kšeft? - Je tam všechno.
Všechno platí. Sejdem se za 10 dní.
- Zbláznil ses? - Ten kšeft platí? - Je to v háji! Můžem to sbalit!
- Co to znamená? - Kšeft platí.
Ty ses zbláznil. Přece nepůjdem ke dnu kvůli kšeftu!
Chceš tomu šéfovat? Klidně, jen do toho!
Chceš se před nima plazit? Kvůli nim zařveš?
- Já musím zmizet. - Tys toho chcípáka vzal.
- Nemůžu odjet bez peněz. - Jseš odepsanej, chápeš to?
- Joe... - Ten kšeft je pasé.
Vzal jsi toho chcípáka a zničils celej kšeft.
No tak, Bobby! Počkej!
- Nechci jít ke dnu. - Počkej... Počkej!
Hochu... Už jseš vážně starej.
Já končím. Mizím.
Fakt nevím, jak to auto našli.
Seru na to auto, Pinky. Jseš packal. A já padám.
Bobby, tak kruci počkej!
- Co to děláš, Fran? - Tohle místo je provařený.
Počkej!
Do háje, zablokovals mě. Dělej, odjeď s tím.
Počkej!
No tak počkej! Co se děje? A co bude dál?
Máš kam jít? Můžeš se někam schovat?
Tak to radši udělej. A odjeď mi s tím autem.
Sakra! Kde mám pistoli?
- Dám ti ji na dálnici. - Dej mi ji hned! - Co ti říkám?
Jeď za mnou!
Bobby, počkej! No tak!
- Ty to balíš, Bobby? - Necháš mě v tom?
Necháš mě v tom, ty posero?
- Fakt mě to mrzí, Joe. - Jen tak si nasedneš do auta?
Po tom všem? Sakra!
Vrať se, ty srabe! Zasranej srabe! Jseš srab!
Tak si jeď!
Kokot jeden.
A jsou pryč.
Přesně tak.
Měl bys taky zmizet.
Ale tu švýcařinu bych byl udělal rád.
- Je to dobrej plán. - Nemám Švýcary rád.
Dělaj divný hodiny. Dva kašpaři se mlátěj kladivem do hlavy.
Co je to za zvrhlý nátury? Tak se opatruj, kámo.
Dej Bobbymu jeho podíl.
- Kde chcete vzít prachy vy? - Dneska oberem kupce lodi.
- Obereš svýho kupce? - Jo.
- Sebereš mu peníze? - Prodám mu svou loď.
A pak?
Pak si tu loď vezmu zpátky.
Tak teda aloha, přátelé.
Měj se, Pinky.
Je fakt škoda, že tu švýcařinu nemůžem udělat.
- Je to dobrej plán. - Pěknej, viď?
Pěknej, jak košík koťátek.
- Pozdravuj ode mě neteř. - Jasná věc.
Asi byste to měl típnout.
- Típněte ten doutník! - Říkala jsem mu to.
Dával jsem tam oporku a začalo týct palivo.
Ta oporka s vaším odznakem byl její nápad.
- A při tom jsem přeřízl hadičku. - Chtěl jsem na ní dneska odjet.
Já vím, a taky mě to moc mrzí.
Budu na tom dělat celou noc a za svítání to máte hotový.
Chtěl bych tohle. Chci, abyste ji zatížil. U zádi.
Mám tady seznam majitelů, povolení pobřežní hlídky...
- A tady je váš účet za loď. - Ukážu vám něco pěknýho.
To je spousta peněz. To není jen tak nosit je s sebou.
- Mám s sebou kámošku. - Je to prima holka do nepohody.
Vážně.
- Fakt mě ta závada mrzí. - Zapomeňte na to.
Máme doklady, potvrzení...
- Fran? - Takže...
- Dáte si kafe? - Jo. - Fran?
Chci vám něco ukázat. Podívejte se na tohle.
Dělal jsem to sám. Budete nadšenej.
Chci takovouhle galionovou figuru. To je Robin Hood.
Co vy na to? Má to něco společný s mým jménem.
Freccia znamená italsky "šíp". Chápete?
Taky mě to k tý lodi přibližuje. Taky jde o okrádání bohatých.
Kdo by taky okrádal chudý, ne?
Tak se podívejme na doklad o prodeji.
Seznam majitelů. Na motoru je najeto 1400 hodin.
Spojí se s váma moji lidi...
Klid.
Počkejte! No tak! Stůjte!
Jseš sám?
Tak jseš?
- Co tady, do prdele, děláš? - Nechal jsem si tu svý plány!
Počkejte!
Zavolej Frecciu!
Zavolej Frecciu.
Říkals, že je to tu provařený! Já to nechápu! Nechtěl jsem...
Co?
- Chtěl jsem se o vás postarat. - Neozve se. Je to pasé.
Stejně, co na vás ta dáma vidí? Asi jste dost výkonnej hřebec!
Chceš hrát "otázky a odpovědi"?
Můžem. V nemocnici došlo k chybě. Zemřel jsi při porodu. Teď ty.
- Joe! - Bojíš se mluvit?
- Myslel jsem, že chceš hrát! - Nech ho.
Někam odjíždíte?
Jseš snad ze sociálky?
- Někam odjíždíte? - Odebereš nám dítě?
Nemůžeš utíkat. Musíš udělat ten kšeft. A ty to víš.
Víš to.
Dokážeš mě zastřelit a nechat ten kšeft? Víš, že tě najdou.
Zastřel ho.
Nemůžeme odjet švorc.
Přesně o to jde.
- Co chcete udělat? - Zmiz!
A co dál? Dlužíte jim prachy. Chcete zmizet? Nenechají vás!
Zmiz!
Dobře.
Co budeme dělat?
To se ptají všichni.
- Zatím nevím, jak to dostanem ven. - Co na tom? Stejně ti nevěří.
- Potřebujou, abych to udělal. - Nebudou myslet, že je ošulíš?
- On se vrátil? - Jo, vrátil se.
- Dobře, tak znova. - Proč se vrátil?
Kdyby se nevrátil, už jseš někde v tropech.
- Mám nápad. - Měls ho střelit a zahrabat.
- Tys mu neměl dávat plány! - Jaký plány?
Zapomněl svý taháky. Vrátil se pro ně.
Jo?
Nezapomněl je tam, protože je mám já!
Copak bych dal svý papíry nějakýmu chcípákovi?
- Děláš si prdel? - Řekl, že proto se vrátil.
- Vrátil se kvůli mně. - Cože?
Chtěl mít jistotu, že jsem v pořádku.
- Vrátil se kvůli tobě? - Přesně tak.
Vím, jak to zlato dostanem. Musíš se voháknout.
- Vážně to chceš udělat? - Je podnikavá.
Jo, řekněte, o co jde, a já to podniknu.
Potřebuju, aby ses vohákla. Nevadí ti to?
Když to chceš ty, tak nevadí.
Dobře.
- Musíme to na měsíc odložit. - Na měsíc?
Pinky, potřebuju data zásilek, plus jméno přepravce.
- Jméno přepravce? - Jo, a kdo to odbavuje.
Co chceš dělat?
Jenom koukejte.
Postavíme to celý na hlavu.
Děláš si prdel? Chceš si dělat prdel? Nebo jsi přestal kravit?
Spočítal jsem si to a jseš spíš problém, než že bych vydělal.
Ta holka říká, že to uděláš. Tos už říkal. Proč teď najednou?
Každej chce peníze. Proto je taky máme.
Víš co? Uděláš to, nebo tě udám.
Normálně tě prásknu poldům. A je po ptákách. Konec komedie.
Co ty na to, kreténe? Nerad takhle mluvím před dámou.
Ale jí poděkuj, že jsem tě ještě neodbouchl.
Řekls, že to uděláš. Tak do toho. Zapomeň na blbosti.
Riskantní tahy nech pro nejlepší hráče.
- Omlouvám se za ty výrazy. - To nemusíte.
Ty jdi taky do prdele. Prej to ten tvůj udělá.
To měla být otázka?
Berunko, já za tebou nepřišel. Přišlas ty za mnou.
Udělá to za měsíc. Potřebuje měsíc.
A o to jde?
Co jsem teď řekla?
- Ty jseš teda dílo. - Made in Čína, dárkové balení.
Díky.
Tak jí, kruci, nalej! Zdá se, že jí chutná.
- Co myslíš? - Má strach. - Ten nemá nikdy strach.
- Řekla, že prej stárne. - To o něm řekla?
Je švorc, unavenej, hledaj ho poldové. Nechce odjet s prázdnou.
Proč bysme jí měli věřit? Proč ji sem, sakra, poslal?
- Přišla za mnou. - Za tebou?
- On ji na tebe nasadil. - Myslím, že za mnou přišla sama.
Teda ne. Jako rozumní chlapi bysme o ní měli pochybovat.
Myslí si, že je slabej. Má strach. Podle mě to tak je.
Na něco se tě zeptám. Kdybys měl kšeft, jak bys ji otestoval?
Tak jsme všichni na jedný lodi proti společnýmu nepříteli.
Těšilo mě. Teď jdu spát.
- Doprovodím tě. - Budu v pohodě. - Teď jsi v pohodě. - Vážně?
Jo. Potřebuješ jen někoho, o koho by ses mohla opřít.
- Adrenalin tě může rozklepat. - Jsem dobrej. - Jen to říkám.
Může se to stát. Lidi si pak myslí, že jsou poserové.
- Mohl by ses za to pomodlit. - Nejsem věřící.
- Na modlitbě není nic špatnýho. - Vážně?
To mám z jedný bitvy. Velitel vždycky nosil Bibli.
Na hrudi. A my se mu smáli. Ta Bible zastavila kulku.
- Fakt? - Přisámbohu. Zastavila tu kulku.
Šla by přímo do srdce. Kdyby si další Bibli držel u obličeje,
mohl tu bejt ještě s náma.
- Kolik je hodin? - 5:18.
Zavolej tam.
Haló?
Dobrý den. Mám od vás půjčený auto. Nemůžu nastartovat motor.
- Nikdo nežije věčně. - Frank Sinatra to zkusil.
A ty budeš.
Dobrý ráno.
- Tvůj problém jsou ty kyseliny. - Nejde o kyseliny v kafi.
Z toho asfaltu je mi zle. Jak v tom můžou dělat celej den?
- Nemáš gastrogel? - A co Alka Seltzer?
- Doktor říkal, že nemám pít. - Tak bys neměla pít.
To mi říkaj všichni.
Víte...
To ne...
- My se známe? - Ne, prosím, ne!
- Co je? - Prosím, nevyhazujte mě.
- O čem to mluvíte? - Nevyhazujte mě.
Viděla jsem vás v baru, děláte u správy letišť. Nevyhazujte mě.
Paní Croftová, pijete v práci.
- Tady jste skončila. - Prosím vás! Mám dvě děti.
- Dejte mi klíče. - Buďte shovívavý.
Prosím vás. Přísahám, že už se pití nikdy nedotknu.
Nevyhazujte mě.
Nikdy jste po nikom nechtěl službičku?
Máte děti?
K čertu!
V 6:00, to je za 3 minuty, provedu bezpečnostní kontrolu.
Budu mít u sebe zbraň a kufřík s nářadíčkem.
V něm budou tři potenciálně smrtelné a nebezpečné věci.
Je to zkouška systému a vašich zaměstnanců.
Jestli jim to před koncem zkoušky řeknete, poletíte.
Neřeknu!
Vraťte se na stanici. Zapojte se do hry.
- Jistě! - Dejte mi klíče.
A váš alkohol.
- Začnete se léčit. - Začnu! Ano!
Děkuju!
A je to.
- Je tu Betty Croftová? - Kdo?
- Vaše nadřízená. Croftová. - Šla si pro kafe.
- To je její doba, co? - Jo.
- Můžu si tu nechat nářadí? - Jistě, proč ne?
- Co je Betty Croftové? - Myslím, že je jí zle.
Taky mi není moc dobře. Vezmu si tyhle vitamíny.
A velkou kávu. Nechte místo na mlíko.
Jasná věc.
Prosím.
Vydrž...
A tady máte nazpátek.
- Děkuju. - Já taky.
Co se děje?
Buď v klidu. Stůj.
Nešlapej na brzdu.
- Můžem. - Představení začíná.
- Začínáte, nebo končíte? - Bez kafe začít nemůžu.
To znám.
Řekněte mi: Jaká je vaše šéfka?
- Dluží vám prachy? - Kéž by.
Má blbej žaludek. Všechno ji hned rozhodí.
Jo. To mívala moje teta.
Nebyla to moje vlastní teta. Akorát jsme jí tak říkali.
Měla květinářství. A představte si, byla alergická.
Dělávali jsme si z ní legraci. Však víte, jak to děti umí.
Na zem a sedněte si na ruce. To si děláte srandu?
Nechte to tlačítko! Na zem! Vždyť jo! Na zem!
Dej mi ten kufřík. Otevři to!
Jseš v pořádku?
Co se stalo?
Ukliď to tu.
- Co se stalo? - Ta ženská zmizela.
- Jak to myslíte, že zmizela? - Koukej řídit.
Hintonská věž? Žádám o povolení k odletu do Filadelfie.
Přejeďte na stojánku 35. Čekejte na povolení ke startu.
To je ono. Hotel Bravo 704.
No tak.
Co to bylo?
Hintonská věži, co to, kruci, bylo?
- Přistává někdo? - Blíží se TransAir 249.
- Odkloňte je. - TransAir 249, nepřistávat!
PanGeneve, přejeďte na stojánku Alfa India.
Hintonská věži, tady PanGeneve 242, startujeme.
- Nezastavil. - Odřízni ho.
- To není tak snadný. - Odřízni ho, kurva!
PanGeneve?
Slyšíte mě?
Dostali jsme hlášení, že na palubě mohou být výbušniny.
Vypněte motory.
Jde za vámi na palubu náš člověk.
Vypněte motory, elektroniku a rádio.
Nepoužívejte rádio.
- Co se děje? - Vypněte motory, rádio, radar.
Nechte zapnutý záložní zdroj. Máme hlášené výbušniny na palubě.
Zůstaňte na místech, já to zkontroluju.
Buďte ve spojení s naším pracovníkem přes interní telefon.
- Myslíte, že je to vážná hrozba? - Udržujte s námi kontakt.
Nemluvte s věží, ale se mnou.
Ano...
Vypněte veškerou elektroniku. Slyšíte mě? Nemluvte s věží.
S tou komunikuju já.
"Nadace Highpoint"
Beech 270 zůstává 29 kilometrů od vnějšího okruhu.
Změňte na 612 vašeho GCA. Příjemný den.
Moment. PanGeneve může odletět na 12:05 Zulu.
Slyšíte mě?
PanGeneve 262? Kdo je máte?
Já je vidím na stojánce. PanGeneve je tady.
Manchester. Přistává Lear, 52 Papa.
Vezmete je? Squawk 1795.
Mám ho, Manchestere. Volná 52 Papa.
Bobby?
Koukej na silnici.
Nemáš drobný za dvacku?
To je dobrý.
Jak se vám to líbí?
Nepřepojujte mě! Už jste čtvrtá, s kým dneska mluvím. To stačí!
Problémy s motorem! Poprvé jsem volal ráno v 5:20.
Volám už po čtvrtý!
Jeď dál. Dobrý.
Kdy přijede odtahovka? Volal jsem už před půl šestou!
Jo, volám už počtvrté. U letiště. Služební silnice 207.
Já jsem právník! Vaše jméno? Postarám se vám o padáka!
Za dvě tři minuty je tady. Jak to dopadlo?
- Hele. - No teda...
Prodávejte si čokoládu, čtěte Heidi, dělejte kukačky!
Máme vaše zlato!
Máme dvě minuty. Přijede odtahovka. Jdeme.
- Co až se tamten probere? - S tím se nedá nic dělat.
- Dostaneš se přes zátarasy? - Vždycky je to stejný.
Jseš provařenej!
- Co? - Jseš provařenej.
- Jdeme všichni najednou. - Nevidím žádnou výhodu.
To nemusíš, synku.
Jseš provařenej! Je ti to jasný, staříku?
- Jedu se zlatem. - Musíš si to pořád opakovat?
Co je bude víc zajímat? Schválně!
Ty s náma nebo ty v prázdným autě?
Schválně.
- Pojedeš za náma za zátarasy. - Joe, jseš provařenej.
Až k sobě přijde ten chlapík, cos ho sejmul, půjde na zátaras.
Jseš provařenej. Je to rozumný.
Pojedeš v dodávce se zlatem.
Všechno v klidu. Setkáme se na našem místě. Jdeme!
- Pohyb. - Sbalte to. Jdeme.
Bobby... Tu máš!
Jdeme, dělejte.
Slyšeli jste? Jdeme, pohyb!
Nastup. Jedem!
- Joe! Sejdem se na místě! - Sejdem se tam!
- Joe? - Co je?
Drž se, synku!
Ještě není po všem.
Pohyb. Fran?
Klíče! Sejdem se pak.
Joe? To je chytrý.
- Panebože. - Co? - Minula tu odtahovku!
Sejde se s náma pak.
- Nekuř. - Uklidňuje mě to.
Kdo se tak asi potřebuje uklidnit?
Vystupte z vozu! Ruce na hlavu. Pojďte pomalu ke mně!
Na trávu! Klekněte si na trávu!
- Paní? Zastavte se! Otevřete to! - Není to zamčené.
- Otevřete! - Co koukáte? Dívejte se na trávu!
- Co je to? - Motor. - Z čeho?
Asi z traktoru. Co já vím?
Dobře.
- Jak dlouho je tu to auto? - O co jde? - Jak je tu dlouho?
Čekám tu od čtyř od rána na odtahovku.
- Co se děje? - Došlo k loupeži.
Jeďte!
Odjeďte s tím náklaďákem!
S těma poldama jsi zaválela.
Jo, nedělám to prvně.
Pálí ti to.
- A vůbec, jseš dobrá. - Ty jseš fakt milej.
- Nezajdem někam na skleničku? - Radši pojedem.
To bude problém. Chceš vědět proč? S nikým se nesetkáme.
- To se Joeovi nebude líbit. - Joea jsme nechali na letišti.
Nemáme se s kým setkat. Po tvým chlapovi jdou. Už je starej.
Podíváme se na to střízlivě. Jakej chlap mi pošle svou ženu?
Mělas mě rozptýlit? Překvápko! Naletěl jsem! Takovej jsem vůl.
Myslíš, že já bych ti to udělal?
Tobě se to se mnou líbilo. Co takhle začít hrát na rovinu?
Potřebuju se napít.
Co si vůbec myslel? Že odjede s tím zlatem domů?
Byl jedinej, kdo to nevěděl. Asi to potřeboval nakreslit.
A tys to hrála celou dobu. Nebo sis dělala srandu?
Odpověz. Já bych totiž věděl, co se dá udělat s tím zlatem.
Kam jdeš?
- Jseš v pořádku? - Kam to jdeš?
Jdu zkontrolovat to zlato.
Nech to být.
Zapomeň na to!
Mám to tam nechat? Zbláznila ses?
To auto je čistý, kristepane! Je to čistý!
Myslíš, že to tady jen tak nechám?
Jak to jde?
Vždyť to znáš.
Vem si tohle.
Co je to?
Že to teda tebe zajímá?
To je taky fakt.
- To je teda něco. - To vám řeknu.
Naložil jsem to do letadla včera V 9 to mělo být ve Filadelfii.
- To je fakt. - Zrušili mi dovolenou.
Prej že můj náklad je furt tady, nedostal se vůbec z Bostonu.
- Měli jsme tu loupež. - Děláte si srandu?
- Loupež? Stalo se někomu něco? - S pár pilotama to zacvičilo.
Proto jste zabavili letadlo?
A co vzali?
Něco ze švýcarskýho nákladu.
Nenabídli vám, že to dají do dalšího letadla?
- Cože? - Nedají to do dalšího letadla?
Jo, jenže to letí až zejtra v osm.
A já to měl mít ve Filadelfii včera. Odvezu to tam radši sám.
Jestli to tam do večera nebude, přijdu o místo!
Hele, tamhle to je! "Nadace Highpoint"
To je teda něco.
To je fakt něco.
- Přijdeš dneska na večeři? - Uvidíme.
Vždycky když to řekneš, tak nepřijdeš.
Je to možný. Je možný, že kvůli práci budu muset odjet.
- Proč nemůžeš pracovat tady? - Taky bych rád.
- Ale musím dneska odjet. - Teď ráno? - Letí mi letadlo.
Časy se mění. Za mě chodily všechny děti do školy pěšky.
- To ale byly ulice bezpečnější. - Vážně?
Dávej na sebe pozor.
Ahoj, strýčku Donny.
- Hezký den na závody. - O jaký závod jde?
Lidské závody. Dospívání dětí. Naděje budoucnosti.
Nastup do auta.
- Kde je to zlato? - To vám nemůžu říct.
Až s tebou začneme, budeš zpívat i o hrubým produktu Bolívie!
Budeš znát volačky po Belgii a Lucembursku.
- Řekl jsem vám, co vím. - Víc už nevíš?
Tak ty nevíš? A že jsme u tebe našli letenku!
Kde je tvůj podíl? Kde ho dostaneš? Kde je zlato?
Co uděláte? Ublížíte mi?
Ne. Vlastně ani ne.
Neublížím ti. Ale musím ti říct, že to teda obdivuju.
Jak zněla dohoda?
Z vašeho pohledu? Měli jsme dostat to zlato. Dobrej plán, ne?
- Báječnej. A co se stalo pak? - Pak se to vymklo.
Pak se to vymklo? A my jsme místo zlata dostali auto železa!
Joe si říkal, že se s ním stejně nebudete chtít setkat.
Vážně?
On to asi nechápe. Tak přišel s jiným plánem?
A to si myslel, že tady budem v klidu popíjet koktejly?
Kde je to zlato?
Chápete, že to nemůžu říct?
Vem ho ven a ukaž mu něco.
Neubližujte mu.
Chceš k tomu něco říct?
Co Fran? Ozvala se?
Ne. Ozve se, až se toho chlápka zbaví.
Jak se ho chce zbavit?
Ta se dokáže vykecat ze všeho.
To je fakt.
Jo?
Joe...
Jo. Jak to jde?
Jen se hlásím. Skvělý. Báječný.
Já vím. Taky jsem to auto viděl.
Že jo, viď? Tak se uvidíme tam.
Dobře.
Pana Bergmana, prosím.
Okamžik.
Jo?
Tak kde je to zlato?
Děláš si ze mě prdel?
Stačí to?
Jo.
Můžete jít.
Jak je?
Už máme sbaleno.
Jak ses ho zbavila? Nechalas ho před oltářem?
- Jo, nechala jsem ho před oltářem. - To je moje holka.
Co se ti stalo?
Ahoj...
Tos mi nemohl zavolat, žes změnil plán?
Sundejte ho z tý lodi.
Slez z tý lodi!
Tak je to správný.
Kde je tvůj kámoš?
Jseš sám? Ty nejseš sám.
Není dobrý bejt sám. Zahoď to. Najdi jeho kámoše.
- Nemohla jsem nic dělat. - Pusťte mou ženu!
Můžu ti říct něco osobního? Tvoje žena je kurva.
Zkurvili jste ten plán na entou.
- Po tom všem, čím jsme prošli? - Jdi do prdele! Mohls bejt boháč!
- Fakt? - Jo, mohls bejt boháč!
Jenže tys to musel takhle zbabrat.
Ty ubožáku!
- A kdo tady v dokách klečí? - Není tady.
Dobře.
Chceš to skončit? Nebo tu chceš stát a hádat, jak se jmenuju?
- A jak se teda jmenuješ? - Rumplcimprcampr!
- A jak ses jmenoval předtím? - Pozor na jazyk! - Nech toho!
- Pojď sem! - Odveď ji!
Ty sis prostě musel zariskovat! Že jo?
Pusťte ji! Dám ti to zlato.
My teď měli jinej plán. Flexibilita prej udržuje mládí.
Ty dostaneš zlato a já se svou holkou odjedeme na mý lodi.
- Co když je zlato na lodi? - Musela jsem jim to říct, zlato.
- Cože? - Musela jsem!
Nerad tě obírám o všechno, ale tvoje žena uzavřela jinou dohodu.
A ta dohoda je taková. Dostanem zlato a ty budeš žít. Co říkáš?
- Necháte mě jít? - Přesně tak.
- Mě a mou ženou? - Ne tak docela. - Promiň, zlato.
Odjeďte s tou lodí. Vážně má obchodního ducha.
Moment! Počkejte!
Jseš hotovej, kámo. Jseš švorc. Pobreč si.
Máš štěstí, hajzle.
Kdyby tě nepodrazila, mohli jsme tě sejmout. Takhle můžeš jít.
Vemte si to zlato, jen mi nechte loď!
Nechtěj, abych si tě přestal vážit. Sundejte to zlato.
Dejte mu nějaký peníze!
Nemůžete ho nechat na mizině.
Dejte mu nějaký prachy!
To je teda fakt. Nechceme, abys byl úplně švorc. Dej mi kudlu.
Jo. Kup si něco pěknýho.
Zaplatím ti zlatem. Co ty na to?
- Podrazila mě ženská. - To je něco, co?
Stačí fešák, diamantovej náhrdelník a jsou fuč.
Jako ranní mlha.
Najděte to!
Kde je to zlato?
Dej se do něj.
Zvedněte ho. Ty grázle!
- Jseš prostě moc chytrej. - Myslíš?
Prostě jsi mě musel okrást.
Už jsi skončil? Já mám totiž svý účty! Kde je to zlato?
- Dej mi cigaretu. - Kouření škodí.
No a? Nikdo nežije věčně.
Jenže ty strávíš zbytek života se mnou.
A to je teď!
- Kurva! Kde je to zlato? - Polib mi prdel.
Nerad dělám něco tak mrzkýho, jako je počítání do tří.
Jedna...
...dvě...
Hej!
Sakra!
Co je?
Bobby!
- Chytej! - Kurva! Dost! Nestřílet!
Slyšíš?
Dost! Promluvíme si!
Přestaňte!
Bobby! Sedneme si, žádný pistole!
Klidně můžeš.
Padáme odsud.
No tohle...
Nechceš slyšet mý poslední slova?
Už se stalo.
Když do toho dáš hodně mlíka, nedráždí to tolik žaludek.
Člověk nemůže myslet na všechno. Jak se z toho vzpamatováváš?
Dělám, co můžu. A ty?
Pinkyho je škoda.
- Cože? - Že je Pinkyho škoda.
- To teda fakt. - Vždycky mě uměl rozesmát.
- Co víc můžeš po někom chtít? - Nic.
Až půjdeš na tu plastiku, nenech se obrátit naruby.
Znal jsem chlápka, kterej šel na plastiku. Probral se s kozama.
- To je blbý probuzení. - Dostal se pak zas do basy.
Ale nikdy neměl nouzi o cigarety.
Tam chceš svůj podíl?
Pošli to přes síť, až dorazíš tam, kam jedeš.
Jasně.
Prej je tam pěkně teploučko.
Tam že jedu?
Jeď, kam chceš. Hlavně se nevracej.
Ahoj.
Ahoj, brouku.
- Promiň. - To nic. Kdo to byl?
Chlápek, co chtěl tip na zápas.
- A dals mu ho? - Řekl jsem mu, že dřu celej život.
Tak mu teď asi jen tak nepředám svý životní zkušenosti.
Jedem.
Není nad dobrej plán, Joe.
Jo. Vždycky mám nějakej druhej plán.
Pinkyho je škoda.
Jo, to se nevyvedlo.
- To teda ne. - To je asi ta cena.
Přesně tak.
Teda její část.
- Tys ale byla skvělá. - Myslíš?
- Utáhlas ho na vařený nudli. - Mám dobrou školu.
- Co je ten zbytek? - Nerozumím.
Mluvili jsme o Pinkym.
Řekl jsem, že to je ta cena, a tys řekla, že je to její část.
Co je ten zbytek?
Dej ruce tak, ať je vidím. Dobrý. Nehejbej se.
Běž tamhle.
Běž.
Poslals mě za ním. Neměls mě k němu posílat.
- Člověk nemůže myslet na všechno. - Kde je to zlato?
Tady.
- Proč mě nezastřelí? - To je součást dohody.
- Nezastřelí mě? - Ne.
Tak proč na mě míří? To je nevěrohodný.
Jdeme.
Jak je?
Jsem unavenej.
- Budeš v pohodě. - Myslíš?
Vždycky jseš v pohodě. Ale byl to pěknej plán.
Pěknej, jako malej číňánek.
Pro MAGIC BOX české titulky vyrobila: Kateřina Hámová LS PRODUCTIONS